Mumia Înviată
- Maggie. - Bună.
Vreau să te implici într-un pictorial despre hgieroglife cu Geri.
Îți vine să crezi, că într-adevăr o să le arate.
Părintele Arrive La hotel diseară. Ora 18:30.
Și crezi că o anume artă vizuală este o idee bună ?
Am spus copilării ?
El ar fi trebuit să fie aici
- de două zile așteptându-ne. - Știu dar nu m-am putut abține
Știi, cu acea excepție,
pentru pozele din vacanță nu am mai auzit de el.
Să zic de 20 de ani.
Vreau doar să ai grijă de toate așteptările asta-i tot.
În caz, că el nu răspunde cu același entuziasm
Sigur o va face. Este tatăl meu.
Da sperăm că e așa.
Nu ești niciodată sigură, cum nimeni nu poate fi.
- Sunt absolut sigură. - Și știi cam cum ?
- Pot simți, nu ai avut vreodată sentimente? - Da.
Și le-am ignorat în faptul că persoana o să apară.
De ce nu ai adus-o înăuntru ?
- Am încercat. - Dar eu am să aștept aici.
Întotdeauna e un risc enorm de dramă, în orice ar fi.
Bună, nu ar trebui să faceți economie de timp, eu am stat toată noaptea pentru asta.
- Tralane o să apară în cele din urmă. - Serios ?
- Va veni azi ? Acum ? - Ei haide fetelor.
- Îl vom întâlni - Nu mergeți înăuntru ?
Ei bine, ați auzit-o.
Gata cu petrecerea. Ați auzit-o doar.
Margareth uită-te la tine.
Ce femeie frumoasă te-ai făcut.
- Bună ziua. - Vino aici și îmbrățișează-ți tatăl.
Arăți exact ca mama ta.
Am iubit-o mai mult decât se poate spune.
Ceea ce înseamnă că te voi iubi chiar mai mult.
Văd că ai adus toată gașca să te susțină.
Prof Tralane ne întâlnim în final, și am auzit atât de multe despre dvs.
Sunt sigur de asta.
Știi că mereu rămâne o urmă, doar dacă te plimbi pe vârfuri poate nu.
Tată, ea este Veronica Corbeck.
Ah, da, am fost un tată pentru toți.
Știi nu am crezut niciodată că fiica mea să iasă undeva fără tine.
Mă bucur să vă cunosc, în cele din urmă.
Eu sunt cel mai mare fan al dvs.
Pentru totdeauna.
Se pare că am ceva fani în ultima vreme.
Sunt Geri Grant.
Da, așa este.
Ești tânără care a fost garantul zilelor trecute.
- Așa e. - Trebuie să spun că și eu sunt fanul tău.
Felicitări draga mea, felicitări.
Nu în cele din urmă, mai sunt,
deci, Winchester Sara, Kelly Kennedy.
Mă bucur să vă cunosc.
E o muncă foarte reconfortantă ca să lucrezi,
cu femei tinere și pline de energie din nou.
Acum,
cine mi se alătură ca să bem ceva.
Trebuie să fi avut o călătorie lungă și trebuie să fii foarte obosit.
Nu, deloc. Părul meu grizonat nu spune nimic.
Curând o să-l vezi pe tatăl tău ca pe un client dificil.
Deci, aici este camera ta, ne vedem mâine dimineață.
Am ceva pentru tine.
Nu este originalul,
care e dispărut de decenii.
- Este o copie excelentă scrisă manual. Există două replici. - De unde ai asta ?
E din Azerbaidjan.
De la unul dintre prietenii mei armeni.
Scumpă, dar merită fiecare bănuț.
Această hartă este incredibilă.
Se pare că ne va duce acolo.
Asta ar fi ideea, dar d-ra Winchedster mai are de tradus niște detalii.
Nu, țineți-o la tine de acum.
Sper că nu încerci să mă mituiești.
Maggie.
Știu că nu am prea fost lângă tine,
și îmi pare rău.
Acest clișeu s-a întâmplat din motive personale, și îmi pare rău.
Hai, să uităm.
Acum suntem împreună.
Ce sper este să fie pentru mult timp.
Dacă ar fi după mine draga mea,
ar fi pentru totdeauna.
Mă scuzați.
Bună seara.
Bună seara. Vă rog.
Eu sunt Madu, ghidul dvs de la SCE.
Îmi pare rău de întrerupere,
dar nu vă pot ghida prin acea zonă mâine dimineață.
Și pentru siguranța dvs am nevoie de un permis.
Există un Rău în acea vale.
Un Rău foarte foarte mare,
care a jurat că orice persoană publică face căutări în zonă nu se va mai întoarce.
Valea vrăjitorului.
Logic că ghidul nu a vrut să ne ducă acolo.
Dar tu o vei face ?
Nu te temi de vreo superstiție veche ?
Gărzile de la granița Libiei nu sunt un mit.
Ei patrulează la graniță.
Și mai ales noaptea, și uneori în timpul zilei.
Caută pradă, ca și tine și grupul tău.
Și în acest caz, nu suntem numai ghizi, nu, nu
Suntem deasemenea... și ca protecție.
Avem nevoie de mai mulți bani.
La vedere.
700 de dolari în numerar, și nimic altceva.
Jumătate acum, și jumătate după ce ne întoarcem.
Și ce ai face dacă nu te-am duce ?
Sunt sigură că există ghizi care să nu refuze 700 de dolari în numerar.
Cred că avem o înțelegere.
Vă rog.
Hai toată lumea, să împachetam.
- Ce se întâmplă ? - Dl Madu s-a retras, și nu am avut altă alternativă.
Deci, acești indivizi au permis ?
Nu avem nevoie de el pe moment.
Tatăl meu știe câte ceva.
Spune-mi că ai băut ceva rece după o zi.
El nu trebuia să fie parte din săpăturile arheologice din această țară.
- Și nici la conducerea expediției. - Nu el e conducătorul, ci eu.
- Eu sunt la comandă. - Deci, hai să respectăm regulile ca să nu-ți ruinezi
cariera încă înainte de a începe.
- Haide, o să fie bine - În această țară sunt reguli stricte
- tu știi asta, Tralane știe asta. - Să știu ce draga mea ?
Că avem nevoie de un permis.
Anunțăm și ghidul, de asemenea.
Vom găsi câte ceva dar nu luăm nimic.
Putem merge ? Se duce ziua.
Nu știu, sună a varianta arheologică "de vârf".
Și noi știm cât de mult îți place să faci acest joc.
Mă scuzați dle profesor.
- Da. - Am citit în asta.
- Sunt pagini lipsă. - Serios ? - Da.
Toate paginile care duc la Huyns în intrarea în mormânt.
Se pare că au fost scoase.
Prietenii mei armeni m-au păcălit.
Niște corupți. Al naibii escroci.
- Deci, acum ce facem ? - Istoria e acolo ca noi să o găsim.
Toți sunteți pregătiți ?
Cred că ar trebui să lăsăm echipamentul.
- Nu vom intra în mormânt. - Fiți siguri că vă luați sticle cu apă.
Trebuie să fim hidratați acolo.
- Ce a fost asta ? - Nimic draga mea.
Doar să ne grăbim, haide mișcare.
Haide, chop chop.
Cei cu acel rău de care dnul Madu se temea ?
Ah o poveste fără sens.
Doar niște prostii.
Ajută la vânzări.
- Misterele din Egipt. - Dar par destul de convingătoare.
Cu siguranță, ai determinarea lui Trelani.
În cele mai vechi timpuri exista
un Vrăjitor mare, un rege sau o regină.
Toate scrierile au fost șterse din istorie pentru toate timpurile.
Un mare mare Vrăjitor,
care nu avea un nume, și nu i s-a spus în vreun fel
și oricine i-ar da un nume și-ar pierde calea în viață.
Asta este moartea.
Nimic nu o poate șterge ca să reînvie iar, într-o altă lume.
- Și asta e ceea ce căutam ? - Asta e draga mea.
Aia e ceea ce vom găsi.
Mergem.
Hei pe aici.
Vedeți hieroglifele de la intrarea în mormânt ?
Locul este așa să inducă în eroare mesagerii Anubis.
Să mergem.
Uite-l aici !
Nu pot să cred, este într-adevăr aici.
Ce ar mai avea de spus Van Huyn acum ?
Hei, stai o secundă, ce zici dacă ne-am întoarce înapoi în sat
- Vorbești cu Mario și să obții un permis ? - Acum ?
- Nu-mi place să pierd ce-am găsit. - Ți-am spus că,
nu vom intra în mormânt până nu avem un permis.
Eu sunt șeful, ai uitat ?
Da, scuze șefu'.
Ăștia ce vor ?
- Nu se poate să ne retragem. Soarele nu e la apus. - Sigur nu este nimic.
Cel mai bine continuați, mă ocup eu de asta.
S-a întâmplat ceva ? Pare a fi ceva în neregulă.
- Sunt sigură că totul e bine. - Pare ceva urgent.
Hai să aruncăm o privire așa pentru noi.
- Nu e sigur să fim aici, acum. - Nu-mi irosi timpul, bine ?
- Nu văd nimic. - Probabil vor să mai stoarcă niște bani de la tatăl tău.
Fac asta mai tot timpul.
Ce e cu norul ăla de praf. Se pare că se apropie.
Nor de praf.
Orice ar fi, sunt sigură că va trece.
Pentru noi toți e important că suntem aici în vârful muntelui, da ?
Haide, nu avem lucruri mai importante de făcut ?
Da, așa e, haide.
Vom fi bine, tatăl meu nu va lăsa nimic rău să ni se întâmple.
- Paznicii libieni sunt aici. - Parcă ești plătit să rezolvi.
- Ocupă-te de asta ! - Mă voi ocupa eu de asta. Intră înăuntru.
Am crezut că ai tradus deja astea.
- Deci, este rezolvată și asta. - Vezi ?
Alarmă falsă ? E totul în regulă ?
Da, desigur.
E mult de discutat, problema plății.
Și mai important lucru este ce se întâmplă aici.
Nimic. Se pare că germana ei e un pic cam ruginită.
- Am cam întârziat. - Da
A fost oarecum destul de ușor, nu ?
Aceste notițe sunt cam criptate în acest moment.
Ca parte în această anchetă, am descoperit că cheia, se află
acolo, într-o construcție, Plough, unde
nimeni nu și-ar fi imaginat. Apoi în scrisoare erau scrise
- A-M-P-M-P-M-D. - Numele pentru urs în marja. După Plough.
- Foarte simplu ca și Plough. - Simplu ca Plough.
- Sau ca și ursul. - Oh, da
Frumusețea expresiilor din secolul 17.
- Există și alte indicii sau vorbe cu tâlc ? - Asta-i tot.
A scris asta ca atunci când
mormântul se va deschide, soarele apune și gărzile îl lăsau să plece
și în unele pagini spune că era încântat că nu putea dormi
jubilând, uitându-se la cerul, de deasupra. Iar apoi se termină...
Simbolul lui Plough, sau al ursului, nu ?
Poate că e vorba de Cratiță - Carul Mare. E parte din ceva, ursul.
În Caucaz, Carul mare e numit Plough
Arată ca o constelație.
Egiptenii le numeau Stelele Eternității.
Și această combinație va dispărea de pe cerul nopții
și simbolizează eternitatea.
Și acele litere.
A-M-A-M-P-M-D.
Sunt primele inițialele ale celor 7 stele.
Cheia este în ordinea formațiunii stelelor.
- Ce dracu a fost ? - Sună ca artificiile. - Mai mult ca un schimb de focuri.
Cred că oamenii noștri au fost atacați.
- Cine-i atacăa ? - Nu știu.
La dracu'.
- Se apropie. - Ce s-a întâmplat ?
Cine ? Nu știu.
- Cine ? Nu înțeleg. - Am terminat aici ?
Ce s-a întâmplat ? Opriți-vă, luați-vă lucrurile.
- Cum o să închidem ușa. - La fel cum am deschis-o.
Să nu ne certăm de asta.
- Intră acolo. - Bine.
Deci, acum ce facem ?
Doar stăm.
- Atâta timp cât nu pot intra e bine. - Aș dori să întreb ceva practic.
Ce se va întâmpla dacă nu vom apărea diseară la hotel.
- Vor trimite pe cineva ? - Noi nu folosim un ghid permanent.
Deci, ei nu știu că suntem aici.
Nu vă fie teamă dragele mele, totul va fi bine.
Am avut o situație similară cu câțiva ani în urmă în Wadi Halva.
În nordul Sudanului, m-am blocat cu zilele.
Hei.
E totul în regulă ?
Deci, o iau ca pe un Da ?
- Maggie, nu vreau să spun: Ți-am spus eu. - Atunci nu spune.
Bine, să stăm cuminți.
Nu putem ieși înainte de vreo 20 minute.
Este o nebunie.
Este o aventură.
Gândește-te cum va da acest lucru în memoriile tale.
Dacă aș putea să ajung să le scriu.
Prostii, vom fi în regulă. Vom fi, promit, ai încredere în mine
Maggie, în tine am încredere.
El nu ar lăsa să ni se întâmple nimic rău.
- În nici un caz, eu știu. Sunt fiica lui. - Hei.
Ar trebui să vă întoarceți aici.
- A plecat? Cum adică a plecat ? - Vezi cu ochii tăi.
- A intrat acolo fără să spună nimic. - Ar fi trebuit să-l oprim ?
Tatăl tău spunea într-una cum s-a blocat în acel mormânt sudanez.
Cum că a găsit o ușă în spate prin care a ieșit.
Și a început să vorbească cu Wincester, în germană, și apoi două secunde mai târziu.
- Asta.. - Tipul ăsta e teribil.
A făcut expediții încă înainte de a mă naște eu.
- Sunt sigură că știe ce face. - De asta îmi este frică mie.
- Deci este o cale de ieșire acolo ? - Sunt sigură că dacă era, era înapoi deja.
Probabil duce în interiorul mormântului.
Dle profesor, Winchester.
Ar trebui să mergem după ei.
Da, ești fiica tatălui tău.
- Eu vin cu tine. - Poate e mai bine ca tu să rămâi aici.
Am fost în multe expediții, și am o idee cam ce trebuie să fac.
Sunt sigură, dar e nevoie de cineva care să rămână aici, cu ele.
Mai multe detalii pentru memoriile tatei, nu-i așa ?
Winchester, Profesore.
Cred că glumești.
- Nu se pot evapora în aer. - Ce e acolo jos ?
Un alt coridor.
Este greu de crezut că tatăl tău e pe aici.
- Evident, le are cu locurile ciudate. - E persistent, clar.
Mergem ?
Ați auzit, ce aud eu ?
- Ce ? - Sună ca un mârâit.
- Ca un leu ? - Te rog, e destul deja.
- Crezi că vor fi plecate mai mult ? - Nu știu.
Dacă nu vă supărați, dacă folosesc ceva să mă calmez.
- De unde naiba ai iarbă ? - De la hotel. - Nu o poți fuma aici.
Sigur că pot. E medicinală.
Asta nu-i nimic. În Egipt ai fi arestată pentru așa ceva.
Nu-ți face griji. Nimeni nu va ști nimic.
Vrei un fum... ? Tu ?
E deja cuprinsă de paranoia ipohondră.
Nu sunt paranoică.
Nu. Tocmai ai auzit un mârâit. Să continui ?
Am avut dreptate în legătură cu norul de praf.
- Dacă m-ați fi ascultat, nu am fi blocate în această mizerie. - Ești sigură ?
Poate te ajută să te calmezi.
- Nu, mulțumesc. - Ce păcat.
Face minuni pentru mine.
- De parcă ai fi nervoasă de ceva. - Hei.
Nu trebuie să mă justific ție.
Am experimentat lucruri rele, de care nici un copil nu ar trebui să aibă habar.
Lucruri care te-ar marca pe viață.
14 iunie 1995 Budennvosk. Rebelii ceceni au luat cu asalt spitalul.
Am fost acolo cu mama mea, a fost executată în fața mea.
Timp de două zile am fost închisă cu o grămadă de cadavre și răniți.
Nu-mi este prea bine într-o cameră mică și închisă.
Asta mă ajută să fac față.
Ce zici ?
Încerci ? Crede-mă, câteva fumuri, te vor relaxa.
Te ajută să-ți golești mintea de tot acel zgomot.
Nu-mi spune că una ca tine nu s-a mai drogat vreodată înainte.
- Tată. - Dumnezeule.
M-ai speriat ca naiba.
- Nu-i nevoie, facem bine. - La ce v-ați gândit ?
Nu pot să cred că ați plecat pur și simplu.
Nu avem deja destule probleme ?
Suntem pe cale să descoperim ceva extraordinar.
Haide-ți să mergem.
Ascultă, Maggie.
Pastorul nobil și grădina regală în care a servit.
- O să-l găsim. - Da
Și secretul, unde se odihnesc e pe aici.
- E ceva uimitor. - Da.
Dumnezeule !
Alo ?
Mutilarea
organismului de a se asigura că nu va învia în lumea spiritelor
și cesiunea de curierat într-o altă lume
conform legendei, el nu a avut intenția de a călători
în împărăția morții.
A spus că va aștepta aici, în mormânt, timp de milenii
până în ziua în care va fi înviat din nou, în lumea muritorilor.
Profesore, cum e cu ușa din spate despre care vorbești ?
Da, desigur.
Dacă mormântul este construit ca și celelate, și așa cred.
- Va fi nevoie de un spațiu de lucru. - Bine.
Așa. Și unde o găsim ?
- Voi ați auzit ? - Nu. Ce ?
- Nu. - Pare că cineva țipă.
Este ceva.
Cherry.
Sunt aici.
Ce s-a întâmplat, ești bine.
Doamne, Maggie.
E moartă.
Ne-am dat dracului.
- Dacă există ceva să pot face. - Pentru început.
Fantezia tată - fiică, revino-ți.
- Acum este un coșmar. - Nu este corect. - Nu ?
- Kelly a murit din cauza asta. - Nu e vina lui, e un accident.
Maggie. Cu toții suntem culpabili.
A venit până aici, și nu ar fi trebuit.
Nu e ca ceva ce vrei să se întâmple.
Nimeni nu a vrut ca aisbergul să intre în Titanic, dar s-a întâmplat, Maggie.
Nu știu, ce influență are peste tine, dar trebuie să ieși de acolo.
De acum, el va merge unde vrea, iar noi vom rămâne în grup.
Găsește-l mai repede, să ieșim din mizeria asta, de acord ?
Sper că totul este în regulă acolo.
Sunt sigur că sunt bine.
Probabil că pierd toată potența lui Kennedy.
Poate ar trebui să mergem și să vedem.
Dorința este a ta dragă.
Timpul meu, e mai bine folosit aici.
- Ce a fost asta ? - Doar o parte
a unei incantații folosită în procesul învierii.
Uau, vă puteți imagina asta ?
Deci, ce s-a întâmplat ?
Întreab-o pe ea. Ea a lăsat-o pe Kelly să fie ucisă cu pietre.
- De ce ai adus ierburi cu tine, în Egipt ? - Nu am adus.
Am luat de la hotel.
Probabil o fi de la acel PCP.
- Și eu am fumat același lucru. - Nu toată lumea reacționează la fel.
- Nu poți să știi asta. - Îți spun eu Maggie. Nu iarba e de vină.
Nimic nu mi s-a întâmplat mie, și altceva i s-a întâmplat, de s-a speriat așa.
Acum era bine, și înainte de a ne muta, a plecat de aici.
Am auzit strigăte, și apoi acea avalanșă.
- Haide, trebuie să-i găsim pe ceilalți. - Corect.
- Luăm lucrurile și mergem. - Stai, ce-o să facem ?
Cu Kelly.
Trebuie să o lăsăm aici.
- Doar până ne vom întoarce cu autoritățile. - Și cum ar trebui să facem asta ?
- Sunt 10 de tone de rocă ce blochează ușa. - Nu o să ieșim vreodată de aici, nu ?
- Vom muri aici. - Hai nu spune asta.
Știu că vom ieși de aici. L-ați auzit pe tatăl meu că a mai fost în astfel de situații.
Știu cum să găsim calea să ieșim.
Ne luăm lucrurile și plecăm.
Grozav.
Eu cred serios că ar trebui să ne întoarcem.
De ce să nu vedem unde duce nebunia asta ?
Nu știu.
Unde îți este simțul aventurii.
- Vom găsi această și mai atractivă. - Iar cu ceilalți cum va fi ?
Ne vor urma. Nu există decât o cale.
Vezi cu ochii tăi.
Magie !
Nu pot să cred, mă aude cineva ?
Trebuie să mai existe o altă cale, mereu mai e una.
Hai să ne luăm lucrurile.
- Sarah. - Tată.
Profesore ! Sarah !
Sarah !
Profesore ! Ce faci, ești bine ?
Rony. Ești bine, vorbește cu mine.
Mulțumesc Doamne că ești tu.
Ne-ai speriat rău de tot.
După ce ai intrat aici, te-ai prăbușit.
Nu am știut ce să facem.
Nu știu ce s-a întâmplat, este clar că am leșinat.
Nu ai de ce să-ți ceri scuze.
Faptul că ești bine e important.
Poate ai nevoie de hidratare și stresul.
Ia o gură de apă
Toate ar trebui să bem apă. Hei.
Mai ușor.
E mai bine.
Nu am fost așa de speriată niciodată.
Ești mai bine acum.
- Unde sunt Sarah și tatăl tău ? - Nu știm. Nu erau aici.
De ce să nu stăm noi într-un loc ?
E ceva ce mă întreb de o viață.
Bine, care-i planul acum.
- Vom continua să căutăm. - Și să găsim acea ieșire misterioasă.
Poate exista indicii pe aici.
Odată găsite, prima noastră prioritate este să ieșim din acest loc.
- Nu camera mortuară regală. - Desigur.
Nu cred că tatăl tău are același obiectiv.
- Cu siguranță că da. - Serios ?
Maggie avem probleme.
Trebuie să existe ceva în aer.
Cum ar fi niște micro bacterii.
Cu cât ne expunem mai mult, vom sfârși...
moarte.
Alo ?
Profesore.
Alo ?
Profesore ?
Tată ?
- Acum ce facem ? - O luăm pe unul din tunele.
- Hei, ne despărțim. - Nu.
Suntem împreună aici.
Haide.
Hei !
- Ce faci ? - Nu știu.
Nu pot merge într-acolo.
E în regulă. Nu trebuie să te agiți mai încolo se lărgește într-un tunel.
Hai că ne așteaptă Maggie.
Te ajut eu să treci. Hai.
La naiba. E o fundătură.
Așteaptă. Simți asta ?
Aer curat.
Oh, Doamne. Am reușit !
Da.
Acum ne gândim cum putem face rost de ajutor.
Poate ne putem întoarce înapoi în tunele. Voi plecați fără mine.
- Ce ? - Trebuie să-l găsesc pe tatăl meu.
Maggie.
Prietenele noastre sunt moarte acolo. E prea periculos.
- Trebuie să mă duc să încerc să-l găsesc - Nu Maggie te rog.
Nu gândești limpede.
Ba da, gândesc limpede.
- Nu poți controla orice situație. - Nu are legătură cu controlul situației.
Este vorba despre bunul simț.
Nu Rony.
Tu controlezi tot și pe toți.
Oprește-te.
Știi acei oameni în Washington când ne-au lăsat cu proiectul ?
Nu ne-au lăsat din cauza proiectului, ci din cauza ta.
Rony.
Tu ești cea mai bună prietenă a mea și eu te iubesc ca pe o soră.
Știi că aș face orice pentru tine, uneori însă trebuie să mai lași de la tine.
Îmi pare rău.
Eu rămân aici, în nici un caz nu mai intru înapoi acolo.
Maggie.
Rony, unde ești Rony ?
- Rony ești bine ? - Aici jos.
Ești bine ?
Da, cred că da.
- Nu simt să am ceva rupt. - Vezi o cale să ieși ?
Nu, nu prea cred.
- O, Doamne ! - Ce este ?
Aici este ceva rău.
Maagie nu mă poți lăsa aici.
- Nu vreau să mor aici. - Nu, îți jur.
Doar o clipă. Voi găsi o cale să te scot afară.
- Magnifică e, nu-i așa ? - Tată ! Oh, Doamne.
Ai plecat. Ești chiar tu, ești bine ?
Sigur că-s bine dragă mea.
- Am crezut că nu o să te mai văd. - Sigur că da, cum altfel.
Maggie
- Maggie întoace-te te rog. - Haide.
Uite-o Maggie, pe cea fără nume.
Țara.
Fiica soarelui.
Regina egipteană.
Nu ! Te rog ajută-mă.
Nu.
Oh, Doamne.
Avem probleme. Trebuie să mergem.
- Nu-ți fă griji - Te rog.
Rony are probleme. Trebuie să mergem.
Suntem în necaz, trebuie să mă ajuți acum altfel va muri.
O să mă omori ?
Uită-te la tine ?
Nimic din astea nu ar fi fost posibile.
Traducere și adaptare geoguyro.